Микеланджело Буонароти
Когато повелителят на всяка…

Превод от италиански: Драгомир Петров, 1970

chitanka.info

Когато повелителят на всяка…[0]

Когато повелителят на всяка

въздишка моя от света замина,

природата, дарила го, застина

от срам, а който го видя, заплака.

Не се гордее и смъртта, че в мрака

светилото на светилата мина,

а Любовта взе връх и тя с дружина

светци живей над нас и в нас — двояка.

Така смъртта жестока се опита

звънът на чистотата да удави,

на мрак духа й светъл да обручи.

Но всуе: от словата й полита

лъча, каквато жива не отправи,

а раят само мъртва я получи.

[0] Сонетът е свързан със смъртта на Витория Колона. Върху гърба на листа, чрез който е достигнал до нас, е нарисуван старец с брада, възкачен от една глава на глиган, странно напомняща за самия Микеланджело. Старецът гледа торса на немлада вече жена, с гордо и скръбно лице. Фрай, един от големите познавачи на Микеланджело, който пръв публикува тази рисунка, я идентифицира с образа на самата Витория Колона. — Б.пр. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.